Tekstityksen versionumero: 1.3 Päiväys: 03.03.2008
Suomennos: DickJohnson, juhiss, Newton, gfx, Indigo, -
Mysis, tepi19, koiruus, Crabman ja Ohjaamoreeni
Oikoluku: DickJohnson
Teknisesti ottaen tapahtunut ei ollut syytäni.
Olen alaikäinen. En ole vastuussa teoistani.
Teknisesti ottaen.
- Mitä sinä teet? - Pakenen. Miltä näyttää?
- Pysytään suunnitelmassa. - Ei!
Nämä jutut pitäisi kuitenkin arvioida tapauskohtaisesti.
Meidän tapauksessa minä olen ollut aina vastuullinen osapuoli.
- Meidän on häivyttävä! - Pysytään suunnitelmassa.
Voi luoja.
- Jonkun hänestä oli huolehdittava. VIISI KUUKAUTTA AIEMMIN
Tervetuloa McDonald'siin.
Saisinko ykkösen?
Oikeastaan, saisinko kana-annoksen?
Kokiksen sijaan kuitenkin McFlurry lisäkekseillä ja sekoita ne hyvin.
Sitten ykkönen sinapilla, ketsupilla, pikkelsillä ja pelkällä salaatilla.
Kun isäni lähti pois, elin yksin talossamme.
Se ei ollut täysin normaalia, mutta olipa ainakin rutiini.
Aiemmin hänen ollessa kotona, en voinut koskaan täysin rentoutua, -
koska koko ajan tuntui, että jotain voisi tapahtua.
SANTA CLARITAN KÄYTTÄYTYMISTIETEEN LAITOS
- Mitä? - Se oli outoa.
En tiedä, näinkö sen unessa -
vai kuulinko uutisista.
Alastomia kiinalaismiehiä rantautui tusinoittain -
ympäri Etelä-Kalifornian rantoja.
Auringon nousun aikaan.
Venepakolaisia. Vene pysähtyy laivareitin takana, -
he laittavat vaatteensa muovikasseihin -
ja uivat rantaan.
Alastomia kiinalaismiehiä.
Saamarin ällistyttävää.
Alastomia kiinalaismiehiä?
Jessus sentään.
Eikö sairaalaan mennä, jotta parannuttaisiin?
Talon myyminen olisi ollut helpompaa.
Silloisella markkina-arvolla olisimme jääneet voitolle.
Charlie kuitenkin kasvoi talossamme. Hän kieltäytyi lähtemästä.
Vaikka tulimme toimeen vain hädin tuskin.
Hän oli elänyt ennen syntymääni jo useita elämiä -
ja onnistunut välttelemään isyyttä vuosikausia.
Olen aika varma, että saamiseni tuli hänelle yllätyksenä.
Kerran, kun Charlien asiat menivät huonoon jamaan Saint Louisissa, -
hänen oli vietävä bassonsa kaniin.
Hän sanoi, että sen jälkeen kaikki alkoi mennä huonompaan suuntaan.
Ja sitä jatkui, kunnes hän löysi sen kahden vuoden kuluttua -
atlantalaisesta panttilainaamosta.
Hän sanoi kaiken menneen mainiosti sen jälkeen.
Kaikki viittaa päinvastaiseen.
Paskat!
- Mitä täällä tapahtuu? - Upeita asioita.
Oli siis aika palata jälleen kaksi- suuntaiselle mieliala-ajelulle.
Alastomia kiinalaismiehiä.
Pepper ja Charlie kiersivät vuosia yhdessä viisihenkisen jazz-yhtyeen kanssa.
Kerran Kentuckyn puoleisen Cincinnatin keikan jälkeen, -
Pepper söi niin monta pannukakkua Denny'sissä, että työntekijät -
joutuivat irrottamaan pöydän saadakseen hänet ulos loosista.
Hyvältä näyttää, mies!
Olet laihtunut.
Johtuu kemoterapiasta.
Voit aivan hyvin panna sen pois. En soita enää.
Joskus toiste sitten.
Olen lopettanut tuonkin.
Täysin uudistunut Charlie.
Hei, Miranda. Kuinka voit?
Mikä hitto tuo on?
- Työasuni. - Käytkö töissä?
Eikö sinun pitäisi olla koulussa? Hetkinen...
Onko nyt joulu?
Nyt on maaliskuu.
Mikset siis ole koulussa?
Koulu oli lopetettava, Charlie. Täytyi tienata, kun olit -
poissa kaksi vuotta.
Palaan kymmenen maissa.
- Teetkö iltavuoroa? - Teen. Täytyy mennä.
Teet siis iltavuoroa?
Huono homma. Paikka ei ole turvallinen. En pidä siitä.
Se ei ole vanha McDonald's Alamedalla. Se on uusi Crest Parkwayllä.
- Crest Parkwayllä... - Uutta naapurustoa.
Tierra Buena -kiinteistöjä, tai jotain.
Helvetissäkö sellainen on?
Saisinko sinulta kyydin huomenna? Olisi hieman työjuttuja.
Aivanko totta?
Menen työhaastatteluun.
Toki voin viedä sinut.
Näytät hassulta.
Kun Charlie oli mielisairaalassa, -
sosiaalitoimistossa luultiin, että olin äitini kanssa, -
ja lastensuojelussa luultiin, että olin isäni kanssa.
Isäni luuli, että olin äitini kanssa. Äitini luuli, että olin sijaisperheessä.
Jossain sijaisperheessä luultiin, että olin isäni kanssa. Ja niin edelleen.
Tervetuloa McDonalds'iin. Tekemällä tuplavuoroja ja elämällä niukasti, -
minulla oli varaa ostaa auto eBaysta.
He eivät tienneet, kenelle oli myymässä.
Ajokortiton 15-vuotias näytti samalta kuin kaikki muutkin eBayssa.
Aivan kuin sosiaalitoimistossa.
Kukaan ei näe ketään.
Myönnän, että se on romu.
Mutta turvallinen romu.
Asiat olivat toisin, kun Charlie oli poissa.
Helpommin.
Jotenkin asiat olivat ihanasti.
Tuletko kotiin aina näin myöhään?
Se ei kuulu sinulle, Charlie.
Mikset yrittäisi kutsua minua isäksi?
Eläimiä putkahteli esille mitä kummallisimmista paikoista.
Joku työpaikalta sanoi nähneensä hirven Targetin kosmetiikkaosastolla.
Onko työhaastattelusi täällä?
Minun on vaikea kuvitella, että työskentelet täällä.
Luulin, että työhaastattelusi on kolmelta.
Onnea!
Äidin lähdön jälkeen Charlie auttoi minua koulutöissäni.
Hän teki parhaansa, mutta asiat muuttuivat koulussa.
Hänellä oli omia ideoita tieteestä ja historiasta.
Kun opettajat oli eri mieltä, hän sanoi, että he voisivat tutkia tarkemmin.
- Uskotko, että he pitävät tästä? - He rakastuvat siihen.
- Luuletko niin? - Tiedän sen.
Kivaa koulupäivää, kulta.
Hienoa, oikein hienoa, Ron. Onpas hieno.
Keitä nuo pienet ihmiset ovat, Miranda?
Ne ovat chumash-intiaanien ruumiita.
He kuolivat kuppaan ja influenssaan, -
jotka tarttuivat lähetyssaarnaajilta.
Miranda, mene käytävälle ja odota minua siellä.
Menehän.
En ymmärrä. Meillä ei ole työhaastatteluja.
Emme ole palkkaamassa ketään.
Anteeksi. Kiitos.
Jatka eteenpäin.
- Käänny vasemmalle kolmen kilometrin päässä. - Charlie!
- Näkemiin. - Hei, Miranda.
- Mihin menit? - Kunhan kävelin. Tutkin paikkaa.
Entä työ?
Tiedätkö, miksi ihmiset syövät tässä paikassa?
Tuntemattoman pelon vuoksi.
Mikään tuolla ei yllätä heitä.
Miksi sinun täytyy keksiä asioita?
Et siis etsi työtä. Haluat vain mennä tutkimusmatkalle.
Ihan sama. Olisihan se hienoa, jos sinulla olisi työpaikka.
- Pärjäsin hädin tuskin yksinäni. - Pysäytä tuohon.
- Saavuit perille. - Tuhlasin puolet iltapäivästäni...
- Pysäytä tuohon, pyydän. - Ei, en päästä sinua ulos autosta!
- Miranda, minun täytyy mennä. - Mistä sinä puhut? Mistä on kyse?
Tämä on noloa. Se johtuu lääkkeistäni. Tarvitsen vessataukoja vähän väliä.
Olen pahoillani.
Peruuttaisitko puskien viereen?
Tee heti tilaisuuden tullen laillinen U-käännös.
Charlie?
Paskat!
Charlie? Oletko kunnossa?
Olen kunnossa.
Pysähdy! Pysähdy!
Mitä sinä teet? Täytyykö tämä tehdä juuri nyt?
Tähdet ovat täydellisessä asemassa. Tämä ei toistu vuoteen.
En voi estää sinua, vai voinko?
Toimi nyt...
Siinä se on. Pohjoinen deklinaatio.
Siriuksesta, Koirantähdestä. Oma pienokaiseni!
- Tämä on se paikka. - Mikä paikka?
- Mitä sinä teet? - Mennään.
Tule jo.
Älä viitsi.
Autan sinua.
Tule tänne.
Tiedoksi vain, että työni alkavat seitsemän tunnin päästä.
Rauhoitu. Ehdit kyllä.
Miranda...
Saanko esitellä, Excalibur 1000.
Onko tuo metallinpaljastin?
Kuuletko tuon?
Ehkä tinapaperia tai nikkeliä.
Niistä syntyy tuollainen matala ääni.
Kutsumme sitä nykyajan etsintöjen katinkullaksi.
- Etsintöjen? - Aivan.
Korkea ääni voi olla hopeaa. Hopea toimii hyvänä johteena.
Tämän täytyy olla vanha kolikko.
Uusissa ei ole paljoakaan hopeaa.
Visa-lasku on siis jo lähes maksettu.
Ohjeissa sanotaan, että tuohon voi kytkeä kuulokkeet, -
joten mikset tekisi sitä, jotta emme jäisi kiinni?
Sitten et kuulisi sen ääntä.
- Hae lapio! - Onko meillä lapio?
- Se on kassissa! - Häivytään. Jäämme kohta kiinni.
Emme tee mitään laitonta. Tämä on yleistä aluetta.
- Jotain laitonta tässä taatusti on. - Älä ole tylsä, Miranda.
En voi uskoa, että kasvatin noin lainkuuliaisen kansalaisen.
- Sinäkö kasvatit minut? - Tietenkin. Korkein ääni -
on johteista parhaalle.
Heureka!
Voimmeko nyt lähteä?
Etkö edes halua tietää, mikä tämä on?
Mikä se on?
Tämä on dublooni.
- Mikä? - Dublooni 1600-luvulta.
Isä Juan Florismartes Torresin päiväkirja, -
vuodelta 1651.
Löysin tämän sairaalan kirjastosta.
- Se sai minut ajattelemaan. - Luulin, että koko sairaalaan ideana -
- oli se, että lopetat ajattelusi. - Sain myös muitakin kirjoja.
Lisää kirjoja, vai?
Kultaisen krusifiksin ja neitsytpatsaan lisäksi, -
Isä Torresin retkikunnalla oli kätkettynä -
kultadublooneja.
Nämä kolikot olivat päivättyjä.
Tässä... Sitä on hankala nähdä.
Jotain... Vuosi 1624.
Anna kun katson.
Siinä lukee: "24 karaattia."
Tiedot, jotka hankin espanjan valtiovarainministeriöstä, viittaavat...
Kuinka hankit tietoja espanjan valtio- varainministeriöstä mielisairaalasta?
- Internetistä. - Loistavaa.
Näytän sinulle.
Katso itse.
Isä Torresin dubloonit olivat päivättyjä.
Vuoden 1624 kolikot oli osoitettu -
meidän kielemme käteiskassaksi, minkä Isä Torres kadotti.
Kukaan muu ei ollut lähelläkään, joten sen on oltava hänen.
Perustuen tähän löytöön ja muistiinpanoihin maanalaisesta luolajärjestelmästä...
- Luolajärjestelmästäkö? - Niin. Seuraamme siis vain päiväkirjaa, -
ja se johdattaa meidät aarteen luo.
Se vain odottaa löytämistään.
Olet tosissasi.
Kyllä.
Useat ovat lukeneet tämän päiväkirjan. Miksi kukaan ei ole löytänyt aarretta?
He yrittivät! Monet yrittivät.
Etsinnät ovat hyvin dokumentoituja. Olen lukenut ne kaikki.
- Merkitsin kappaleet sinua varten. - Voi, Charlie...
Kukaan heistä ei kuitenkaan tajunnut, kuinka erikoinen Isä Torres oli.
Kukaan ei ikinä tutkinut hänen taustaansa!
Nämä ihmiset näyttävät aivan vajaamielisiltä.
Menen nukkumaan. Pelotat minua.
- En ole pukeissa. - Älä viitsi, Miranda. Avaa ovi.
Joskus herään, enkä tiedä, kuka olen.
- Sen vuoksi käytätkin lääkkeitä. - Ei se sitä ole. Tiedän sen.
Yritän vain sanoa... En tiedä, olenko olemassa.
- Kuuntele... - Kuuntelen. Et ole varma olemassaolostasi.
Olen tehnyt paljon elämäni aikana. Ehkä en ole tehnyt, mitä pitäisi.
Jos teen tämän, ehkä sitten olen...
- Olemassa. - Niin.
Sinä täriset. Sinun pitää syödä jotain.
- Lue tämä kirja. - Tämä on niin typerää.
Pyydän.
Hyvä on, luen sen, jos syöt jotain.
Tämä on sinulle.
Vanhemmilla on etulyöntiasema.
Haluamme uskoa heihin.
Kun emme enää usko heihin, -
haluamme silti olla heidän kanssaan.
- Hei, Isä! - Nuorena miehenä Torres oli matematiikan tutkija Sevillassa.
Hänet saatettiinkin lähettää pois, koska osaa hänen ajatuksistaan pidettiin vääräoppisina.
Mutta sillä ei ole merkitystä.
Sillä on, että hän oli tottunut käyttämään mieluummin numeroita kuin sanoja.
Joten tajusin yhtenä iltana, kun muut potilaat katsoivat Kunnian Miehiä.
- Pitävätkö he siitä siellä? - He rakastavat sitä.
Huomasin siis, että jotkin kappaleista toistivat itseään.
Luin kirjan uudestaan, ja olin oikeassa. Aloin ihmetellä, miksi joku syrjässä asuva, -
oletettavasti rajatulla määrällä kyniä ja mustetta, toistaisi itseään tuolla tavalla?
- Ehkä hän oli seniili? - Hän kirjoitti salakirjoitusta.
Kesti kauan purkaa se, mutta lopulta onnistuin.
Minun täytyy mennä.
Siirsin Isä Torresin kuvausta, -
ja totesin, että alue jossa hän oli, sijaitsi tarkalleen 34 kilometriä pohjoiseen -
siitä missä hän sanoi olleensa. Yksinkertaista, oikeastaan.
KRUSIFIKSI, NEITSYTPATSAS, DUBLOONIT JALOKIVET JA KULTAHARKOT = 701 000 dollaria
Charlie uskoi, että kolikko oli tippunut, -
kun Isä Torresin retkikunta oli ryöstetty ja puolet hänen joukoistaan oli teloitettu.
Hän luuli, että Torres jatkoi luoteeseen sen jälkeen, -
ja että me seurasimme samaa reittiä.
"Isä Juan Florismartes Torresin päiväkirja, -
18. lokakuuta, Herran vuonna 1624.
Kun saavutimme huipun ja katsoimme alas Santa Claritan laaksoon, -
eteemme avautui maailma, joka oli kuvankaunis.
Näimme suuren, satojen hehtaarien kokoisen vihreän niityn.
Pohjoispuolta ympäröivät vuoret, joiden juuressa kasvoi satamäärin tammipuita.
Se oli kuin suuri puisto, -
sellainen joista kuulemme vain saduissa.
Etenimme yöllä puiden alla, -
joiden oksat kasvoivat yllämme kauniina kuin hienoimpien katedraaliemme katot.
Saapuessamme perille jaoimme ehtoollisen suurella kivellä, -
joka tuntui kuin veistetyltä tuohon pyhään tarkoitukseen.
Pyysin seppää käyttämään talttaansa kaivertaakseen kiveen Golgatan kolme ristiä."
Olet saapunut määränpäähäsi.
Tässä se on.
- Saattaa olla. - Ei, vaan se on! Katso puiden ikää.
Sen täytyy olla kulunut, eikö niin?
Onhan se yli 300 vuotta vanha.
Hitto!
- Katso! Näetkö tämän? - Mitä?
Tämä se on. Katso tuota.
Katso!
- En ole varma, saattaa se olla. - On se! Tämä se on!
Kiven on täytynyt siirtyä.
Saattaa johtua maanjäristyksestä.
Odota hetki.
Taidan nähdä sen, tuolla!
Näen sen. Katso! Ne ovat ylösalaisin. Siksi en heti tunnistanut niitä.
Voinko auttaa teitä?
- Taitaa olla aika lähteä. - Miksi he aina sanovat -
- haluavansa auttaa, vaikka eivät halua. - Herra?
He teitittelevät aivan kuin he haluaisivat osoittaa kunnioitusta. Älytöntä!
Herra! Oletteko te La Crestan jäsen?
- Oletko tosissasi? - Siinä tapauksessa pyydän teitä poistumaan.
Oletteko onnellinen?
Haluan vain tietää, oletteko onnellinen?
- Onko tämä mies isänne? - On.
Halusin vain nähdä silmänne.
En nähnyt, minkä väriset ne ovat.
Ensin luulin niitä ruskeiksi.
Nyt ne näyttävät hyvin vihreiltä.
Johtunee vehreydestä.
Ne ovat todella kauniit.
Ne ovat pähkinänruskeat.
Pähkinänruskeat.
Olen pahoillani, jos aiheutin ongelmia.
Minä tästä lähdenkin.
- Miksi annoit sille kytälle numeromme? - Toivottavasti hän soittaa. Hän oli ihana.
Kun työpuku riisutaan, hän on aivan jotain muuta.
Luoja!
Oletetaan, että kulta on olemassa.
Mitä aiot sillä tehdä? Eikö meidän pidä luovuttaa se museolle tai jollekin?
Ei välttämättä. Tiedän paljon mahdollisia ostajia, jos haluaisimme myydä.
- Et tajua jutun ideaa. - Siis mitä?
- En halua rahoja. - Helppohan sinun on sanoa, -
et työskentele leipäsi eteen.
Määrittele "työskenteleminen".
Ihmiset odottavat aina vain tulevaa lottovoittoaan.
- Olen aina pitänyt sitä hulluutena. - Vielä kymmenen minuuttia, Randy.
Nimeni on Miranda. Charliella oli sentään suunnitelma.
Kukapa ei haluaisi uskoa haudattuun aarteeseen?
Ehkä minun ei silti olisi pitänyt rohkaista häntä.
"Isä Torresin päiväkirjasta. 21. marraskuuta, 1624.
Väestö vaikuttaa yksinkertaiselta, hyväluontoiselta ja tyhmältä joukolta.
Monilta osin he muistuttavat raakalaisia, joita löytyy muista juuri löydetyistä maista.
Alussa ei ilmennyt aggressiivisuutta, -
kunnes eräs sotilaistamme intoutui viettelyn taitoon.
Kohteena oli nuori nainen.
Asia oli minulle käsittämätön, sillä naiset olivat ylipäätään hyvin epämiellyttäviä.
Asiasta kehkeytyi huomattava rähinä, -
ja jouduimme perääntymään sisämaahan jokea ylävirtaan."
Ristien kaivertamisen jälkeen -
Isä Torresin retkikunta oli seurannut Santa Clarita -jokea.
Mutta Santa Clarita -jokea ei enää ollut olemassa.
Se oli padottu ja suunnattu toisaalle.
Charlie kuitenkin uskoi laskelmiensa johdattavan meidät entiselle joen paikalle.
Hän sanoi, että voisin tutkia tarkemmin, jos en uskoisi häntä.
Mitä minä sanon?
Ei sinun tarvitse sanoa mitään. Meillä on täysi oikeus olla täällä.
Kiitos vinkistä.
- Onko teillä tuolla 302? - Mitä?
- Onko tuolla 302? - Mikä?
- Traktorikaivuri. - Tuo tosiaan.
Tuo 302 on kokoisekseen oikea voimanpesä.
Totisesti.
Jessus sentään! Ruukunsirpaleita!
Suotko anteeksi. Jutellaan myöhemmin.
Selvä.
Rikkinäisiä vesiruukkuja. Juuri sellaisia, joita retkikunta olisi käyttänyt.
Katso, siinä on jopa kaarevat reunat.
Eikö meidän pitäisi viedä se arkeologille?
- Ja antaisimme heidän pilata kaiken? - He voivat tehdä sen radio...
Radiohiiliajoituksen.
Siltä on mennyt uskottavuus jo aikoja sitten. Tieteen kysymyksissä -
tuhansien analysoinnit eivät ole yksilön nöyrien pohdintojen arvoisia.
Galileo!
Miranda, tunnustele tätä.
Ota tämä käsiisi. Tunne kuinka vanha se on.
Charlie uskoi, että alkuperäistä joentörmää seuraamalla -
löytäisimme luolan, jonne Isä Torres miehineen joutui jättämään kultansa.
Oli kuitenkin yksi este.
49,2 astetta pohjoiseen. Tämä on oikea suunta.
- Onko teillä korttinne? - Katselemme vain.
Haluan, että viet tämän -
20 metrin päähän.
Ole niin kiltti.
Älkää koskeko siihen! Jessus! Olen niin lähellä.
- Anteeksi, herra. - Mitä?
Anteeksi, mutten tiennyt valikoimissamme olevan näitä.
- Näitäkö? Teillähän on täällä kaikkea. - Totisesti on. Onko laite mieleenne?
- Se on oikein mainio. - Selvä.
Hyvä on. Selvä.
Otan vain tämän.
Voisitko pitää tätä?
Tämä on tukittu. Tämä tähän.
24 astetta. Siinä se.
Rasti osoittaa paikan.
Tämä on niin huimaa. Espanjan kuninkaan dublooneja, -
jotka katosivat yli 300 vuotta sitten ja ovat haudattuna Costcon alle?
Niitä ei ollut tarkoitettu meille.
Se on vain vajaan kahden metrin syvyydessä.
- Vain vajaan kahden metrin? - Ehkä vähän yli kahden metrin.
Se vie kahdelta motivoituneelta henkilöltä ehkä nelisen tuntia oikeilla välineillä.
Kahjoko olet?
- Anteeksi, mutta olisimmeko realistisia? - Olenkin. Tämä onnistuu. Teen suunnitelman.
- Ei, unohda se, Charlie. - Ei käy!
- Teit parhaasi. - Ei. Minua ei pidättele -
ohut kerros betonia! Ei todellakaan!
Rauhoitu.
Äitini oli käsimalli.
Se on työ aikuisille naisille, joilla on lapsenomaiset kädet.
Sellaisia ei tule vastaan joka päivä, joten heille maksetaan melko hyvin.
Poikki. Hienoa. Tämä on paketissa.
Hän oli varovainen.
Hänen oli pakko olla. Hänen kätensä olivat ainoa tulonlähteemme jonkin aikaa.
Älä koske käsiini!
Kun hän lähti, olimme vain minä ja Charlie.
Asiat olivat paljon jännittävämpiä silloin.
Kuin seikkailua.
Lelutarjonta tosin väheni.
Pärjäsimme kuitenkin.
En ymmärrä, miksi kukaan haluaisi ostaa näitä vempeleitä.
Niin kuin se olisi rankkaakin pestä astiat käsin, -
vanhaan tapaan.
Huomenta.
Miranda?
- Mitä autolleni tapahtui? - Miranda...
Romutitko sen?
En pystynyt maksamaan traktorikaivurin vuokraa.
- Eikä. - Autosi oli välttämätön uhraus.
Olemme melkein maalissa. Olemme aivan lähellä.
Voi luoja.
Olen pahoillani, minä...
Olen todella pahoillani. En vain ajatellut.
- Et ajattele koskaan. - Hankin sen takaisin.
- Miten aiot saada sen takaisin? - En tiedä, mutta saan sen.
Taitaakin olla parasta lähteä jo, koska joudun menemään bussilla.
- Eikö kukaan ystäväsi voi viedä sinua? - Minulla ei ole yhtään ystävää.
Entä se laiha, joka syö ainoastaan porkkanoita?
- Porkkana ja limsa -Juliako? - Niin, Julia, porkkanoita, aivan.
Hänellä oli syömishäiriö. Hän joutui sairaalaan ja kuoli.
Siinä tapauksessa haen auton takaisin. Sitä ei varmaan ole vielä myyty.
- Se ei ollut kovin hyvässä kunnossa... - Lopeta!
- Rakastin sitä autoa. - Tiedän sen.
Etkä tiedä, sillä en ole kertonut sitä sinulle, koska et koskaan kuuntele.
- Hyvä on, olen kusipää. Se on jo todettu. - Ei siinä laajuudessa kuin teen sen nyt.
Pilailet kaikesta, mitä teen, mukaan lukien työni.
- En, minähän olen ylpeä työstäsi. - Älä viitsi.
- Minä olen se, joka maksaa laskut. - Sehän on hurjaa, eikö olekin?
Etkö ota mitään vakavasti?
Luulet, että maailma on vain sinun pilailujasi varten.
- Katso maailmaa. - Katsonkin, mutta toisin kuin sinun, -
minun on myös elettävä siinä.
Minä vain... En ymmärrä.
Olet todella fiksu kaveri. Kuinka voit jatkaa näin vuosi vuoden perään?
Mitä tarkoitat?
Aarre on aivan kuin kaikki jazz-yhtyeesikin, Charlie.
Aivan kuin uponnut risteilyalus. Aivan kuin -
meksikolainen vaihtoehtolääketieteen tutkintosi. Aivan kuin avioliittosi.
Kuinka et näe sitä? Kaikki muut näkevät.
Sinussa on jotain pahasti vialla.
En voi uskoa, että myit autoni!
Nyt esittelen teille Orange Grove -kiinteistöjen tuhannen perheen.
Annetaanpa heille taputukset.
Tervetuloa McDonald’siin.
Mukavaa päivää, kulta.
Löydettyään bassonsa uudelleen atlantalaisesta panttilainaamosta, -
Charlie vannoi, ettei panttaisi sitä enää koskaan.
Hän vannoi panttaavansa oman äitinsä, ennen kuin panttaisi bassonsa.
Charlie.
Oletko syönyt mitään?
- Teen jotain. - Ei tarvitse.
Istuisitko vain alas?
Meillä oli tapana istua täällä ja saattoi nähdä yhden, ehkä kaksi valoa.
Äidilläsi oli tapana valittaa, -
että olemme keskellä ei-mitään.
Olemme edelleen. Täällä on vain paljon enemmän ihmisiä nyt.
Ei sinun olisi tarvinnut myydä bassoasi ja äänilevyjäsi.
On vain tiedettävä, koska on aika luovuttaa.
Isä, älä.
Kerroinhan saaneeni tarpeekseni musiikista.
En puhunut siitä.
HAETAAN APULAISTA
- Anteeksi? - Hei.
Tahdotteko maistaa simpukkakeittoamme?
Käydään tämä läpi.
Monissa ovissa lukee niiden olevan kytkettyjä hälytykseen, mutta ne eivät ole.
Mistä tiedät?
- Avasin ne. KASSAHOLVI
Hienoa. Saamme sinusta vielä hyvän lainrikkojan.
PORTAAT
PORRASKÄYTÄVÄ 1
TYÖNTEKIJÖIDEN LOUNASTILAT SISÄÄNKÄYNTIMME
KARMIVA TYYPPI - Suurin osa ihmisistä on mukavia.
HÄLYTYSLAITTEET - Saisin kuulemma palkankorotuksen pian -
- ja edut ovat upeita. - Hetkinen. Keskitytään. Kerro vartijoista.
Heitä on kaksi. He työskentelevät ainoastaan päivisin.
Toisen nimi on Mike.
Ja toinen on Bruce.
Vartijoilla on yleisavaimet, -
mutta vain johtajalla on vielä parempi yleisavain.
Sillä avautuu jokainen ovi. Hän kutsuu sitä jumala-avaimeksi.
- Pärjäät todella hyvin. - Kiitos.
Meillä on Kellyn kanssa tapana mennä lauantaisin rannalle.
- Grillaamme hieman, pelaamme lentopalloa. - Sinä pelaat lentopalloa.
Kuuntelen vain Jimmy Buffettia ja löhöilen auringossa.
Olen suuri Jimmy Buffett -fani.
Pidätkö rannasta, Miranda?
- En edes muista, koska viimeksi olin rannalla. - Näytät varmasti hyvältä bikineissä.
- Miranda. - Anna kun kerron loppuun.
Saitko sinä...
Saitko outoja viboja heistä?
- Tavallaan. - Niin. Koska he ovat parinvaihtajia.
- Mitä? - Täytyykö piirtää kuva?
Mistä oikein puhut?
- Et siis oikeasti tiedä? - En.
Mukavaa, ettet tiedäkään kaikkea.
Parinvaihtajat...
He ovat ihmisiä, -
jotka haluavat tuoda hieman jännitystä elämäänsä kokeilemalla eri kumppaneita.
- Hyvä luoja. - He puhuivat parinvaihtokielellä.
Kuinka iljettävää!
- Mitä minun pitää tehdä? - Miksi? Mikä vikana?
- He kutsuivat minut grillijuhliin. - Mitä?
Pyysit minua hyväksymään kutsut, jotta oppisin tuntemaan ihmiset ja kuviot.
- En tarkoittanut, että menisit... - En tiennyt heidän olevan parinvaihtajia.
Kaikki on hyvin.
Sinun ei ole pakko mennä.
Lupasin mennä, ja voisin ehkä saada Dougin avaimen.
- Jumala-avaimen. - Aivan.
- Ei, emme voi tehdä tätä. - Osaan huolehtia itsestäni, Charlie.
- Olen saanut paljon harjoitusta. - Voisit joskus kutsua minua isäksi.
- Osaan huolehtia itsestäni, isä. - Kiitos. Etkö ole jo 18-vuotias?
Täytän 17 kolmen viikon päästä.
Täytät 17? Tuo pitää kirjoittaa muistiin.
Olet niin nuori.
- Käyttäydyt kuin olisit vanha. Joskus hyvinkin... - Kypsästi?
Juuri niin. Kiellän sinua menemästä grillijuhliin!
- Kuulitko? - Hyvä on. En mene.
- Lupaatko? - Lupaan. Jestas.
Yksi johtaja-aseman eduista.
Meren antimet puoleen hintaan. Ota ennen kuin se pilaantuu.
Se on alkoholitonta. Marjoilla maustettu.
- Miranda, otitko uimapukusi mukaan? - En.
- Miksi? Eihän täällä ole uima-allasta? - Poreallas!
Hei, kamu!
- Tarvitsemme lisää tuoleja! - Selvä, Leonid, odota hetki.
Anteeksi, neidit.
Haluatko nähdä uimapukujani?
- Minulla on hyvä valikoima. - Mitä?
Me näytämme olevan samaa kokoa, vai mitä?
Olen pahoillani, mutta taidan jättää porealtaan väliin.
Oletko varma? Se olisi kyllä nautinnollista.
Vesi on hedelmien tuoksuista.
Ananasta...
Muutin mieleni, poreallas kuulostaa hyvältä.
Eikö kuulostakin? Ala tulla.
- Narubikinit eivät varmaan käy. - Mitä?
Odota, minulla on täydelliset stringit.
- Stringit? - Mitä? Ei käy.
- Katso nyt. - Ei, ei.
Papukaijoja? Katsopa näitä.
Eikö? Yhdet vielä.
Toivottavasti pidät näistä.
Kaveri!
Katso näitä.
Kaikki on hyvin.
Oletko varma, että tämä on alkoholiton?
Voi hitto.
Tiedäthän, että on...
- Voi kiesus! - Olen pahoillani.
- Moi. - Terve. Miten menee?
Katsohan, mitä hommasin sinulle.
Siinä on sinun nimesi.
Hyvä, hienoa. Ei.
- Luottokelpoisuutesihan on loistava. - Ei, Charlie, ei.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Pepper tässä työskenteli ennen hälyttimiä huoltavassa firmassa.
- Ennen vai jälkeen vankilan? - Ennen.
Hän tietää, kuinka hälytys- järjestelmät toimivat.
Charlie, mitä kerroit hänelle? Mitä hän kertoi?
Charlie?
Charlie!
Onko tämä se, miksi sitä luulen?
Charlie, mitä olet mennyt tekemään?
- Jäin jälkeen kolmannen lainan maksuissa. - En tiennyt edes toisesta.
Kolmannella maksettiin toinen, toisella maksettiin ensimmäinen ja niin edelleen.
- Kuinka sinä sait tämän? - Ja niin edelleen?
He ottavat kaiken.
Miranda, menitkö niihin orgioihin?
Siellä vain grillattiin.
Oletko varma, ettei mitään tapahtunut?
Jotain tapahtui, vai mitä?
Parinvaihtajat yrittivät sinua, vai mitä?
Jumalauta! Mitä sainkaan aikaan? Minun pitäisi olla sinun isäsi.
- Ja heitän sinut leijonien luolaan. - Et heittänyt. Se oli oma ideani.
Kerro, mihin sanoit pankissa tarvitsevasi rahaa?
- Kodin kunnostamiseen. - Selvä.
Entä toisella kerralla?
Uima-altaaseen.
Ajoitus on kuitenkin täydellinen.
Milloin ajoitus on hyvä häätöä ajatellen?
Ajattelepa asiaa.
Se on sellainen kiinalainen juttu.
Katastrofi on yhtä kuin tilaisuus.
Anteeksi. Teidän on aika poistua.
"Isä Torresin päiväkirjasta, 30. marraskuuta 1624.
Seurueemme pelkäsi eniten villien ollessa hiljaa.
Ilmeisesti he olivat kerääntyneet luolan sisäänkäynnille odottamaan, -
kunnes nälkämme ohittaisi maalais- järjen ja ajaisi meidät ulkosalle.
Monesti sotilaamme joutuivat ampumaan musketeillaan -
alkuasukkaiden päiden yli."
Saan todella hyviä viboja täällä.
Uskomatonta, että teemme tämän.
- Mitä sinä teet? - Pakenen. Miltä näyttää?
- Pysytään suunnitelmassa. - Vauhtia!
Voi luoja!
Se on täällä!
Täällä ylhäällä!
Missä silmälasini ovat?
Päälaellasi!
Homma hoidossa.
- Missä propaani on? - Tännepäin!
Täällä!
Eiköhän tuo riitä.
- Minne olet matkalla? - Pihalle, muistatko?
Mitä sinä teet?
- Onnistuuko tämä varmasti? - Totta kai. Ei mitään hätää.
Pepper sääti hälytintä niin, että se ilmoittaa kaasuvuodosta.
Jos se toimii, meidän ei...
Näyttö kertoo kaasuvuodosta. Haistatko mitään?
Löytyi. Propaanipullot ovat vuotaneet.
Täydellistä.
Luulen, että meidän kannattaa odottaa hetki.
Murtautuminen saa kaiken maistumaan erilaiselta.
Kaikki maistuu eloisammalta.
Entisaikaan oltaisiin käytetty pikimännystä tehtyjä soihtuja.
Sen täytyy olla jossakin täällä.
- Haistatko sinäkin sen? - Minkä?
Ammoniakin.
Lattia on varmaan puhdistettu. Rastisi on poissa.
Se oli sitten siinä.
Tiedän kyllä, mistä pitää kaivaa.
Tässä se kohta on.
- Tässäkö? - Niin.
Ei sittenkään.
- Tässä se on. - Charlie?
Tästä me kaivamme.
- Oletko nyt ihan varma? - Olisi kai parasta olla.
- Onko radiopuhelin sinulla? - On.
- Onko reitti selvä, Pepper? - On.
Kuuletko, Charlie?
Iltaa. Mikä teillä on ongelmana?
Eikö moottoripyöränne toimi?
- Osuimme raudoitukseen. - Taisin kastella tulpat.
- Tuo on kaasukahva. - Tiedän kyllä.
Minäpä kokeilen.
Miranda!
Älä astu tuohon.
Mikä tuo haju on?
Taisit osua viemäriputkeen.
Ei, viemäri on kaupan toisella puolella, -
lemmikkieläin- tarvikkeiden alapuolella.
Virta on voimakkaampi kuin oletin.
Minusta se näyttää viemäriltä.
Se on maanalainen joki.
Aivan kuin päiväkirjassa kerrottiin.
Minne olet menossa?
Älkää viitsikö. Tuhlaatte vain polttoainetta.
Pepper?
Kuuletko, Pepper?
- Charlie? - Mieletön kauppa. Täältä löytyy mitä vain.
- Mitä sinä teet? - Eiköhän se ole riittävän pitkä.
Päiväkirjan mukaan käytävä on noin 40 barran pituinen.
Barra on jaardi espanjaksi. Eli matkaa on 37 metriä.
- Tällainen touhu voi viedä hengen. - Pidä tiukasti kiinni toisesta päästä.
Seis! Olet hyppäämässä viemäriin.
Ei tämä ole viemäri. Haju tulee rikistä.
Huomasin aiemmin, että vesi on yli huoneenlämpöistä.
Ruskea väri taas viittaa kuumiin, rautasulfaattipitoisiin lähteisiin.
Sinuun ei järkipuhe tehoa. Kaikkeen löytyy vastaus.
- Kylläpä se häiritsee sinua. - Toivoin, etten joutuisi sanomaan tätä.
- Mitä? - Älä pakota sanomaan sitä.
Hyvä on sitten.
Kultaa ei ole. Mitään aarretta ei ole.
Olet hyppäämässä viemäriin. Koko juttu on harhakuvitelmaa.
Levittäkää kätenne.
Levittäkää kätenne kuin Jeesus ristillä.
Suoriksi. Hienoa, juuri noin.
Vastaa, Pepper.
Tarvitsen apua.
- Oletko siellä, Pepper? - Kääntäkää hänet ympäri.
Tangentti on radiopuhelimen sivulla.
Paina sitä sivussa olevaa nappulaa.
Tässä Ventura 105 kaikille yksiköille. Costcoon on taidettu murtautua.
Kaikki vapaat yksiköt, vastatkaa.
Hemmetti.
Missä olet, Pepper?
Sinäkö siellä?
Vastaa, Pepper.
Missä olet?
"Isä Torresin päiväkirja, helmikuun yhdeksäs, 1624.
Viimeinen merkintä.
Olimme ansassa luolassa, jonka seinät olivat täynnä lapsellisia piirroksia.
Luolassa, jota oli käytetty ties mihin pakanallisiin rituaaleihin, -
joita nämä eksyneet ihmiset olivat mielestään velvoitettuja suorittamaan."
- Miranda. - "Kaipaan kotiani -
ja tahdon jättää taakseni tämän hulluuden riivaaman maan."
Löysin sen!
Miranda?
Tulehan, pieni perunasäkkini.
Haiset hirvittävältä.
Löysin sen.
En saanut kaikkea. Siellä on vielä paljon jäljellä.
Minun on mentävä takaisin.
Uskotko minua?
- Mitä aiot tehdä? - Pysy vain siinä.
Entä sinä?
Kun olin laitoksessa, luin paljon suurmiesten elämäkertoja.
Heidän isänsä eivät olleet suuria, vaan surkimuksia.
- Mitä sinä teet? - Sitten huomasin, että koko elämäni -
olen yrittänyt tehdä jotain suurta.
Silloin tajusin, että olen vain tehnyt valmisteluja -
sinua varten.
Jotta voisit tehdä jotain -
suurta. Tai jotakin.
Mutta sinunkin isäsi oli surkimus.
Se olikin vain teoriani.
Mitä me teemme?
- Odota! - Tämä on erittäin tärkeä.
- Älä kadota sitä. - Minne olet menossa?
- Kerro heille, että pakotin sinut tähän. - Mitä?
- Sano heille, että olen hullu. - Charlie!
Älä viitsi, Charlie.
En muista -
kiittäneeni sinua koskaan kaikesta, mitä olet tehnyt hyväkseni.
Kiitos.
Odota. Charlie!
Äläkä anna heidän komennella itseäsi.
Charlie, ole kiltti.
Charlie, odota. Tule takaisin!
Isä!
Sinä siellä!
Paskat!
He etsivät koko yön, -
mutta eivät löytäneet Charlien ruumista.
Yksi poliiseista kysyi minulta, miksi Charlie meni takaisin.
Kerroin hänelle, että sinne Charlie halusi.
Sinne hän halusi alusta alkaen.
Poliisi katsoi minua kuin hullua eikä kysellyt enää mitään.
En kertonut heille, että ellei Charlie olisi sitonut minua -
olisin todennäköisesti seurannut häntä.
Haluatteko tietää, mistä Kalifornia sai nimensä?
Sitä ei nimetty tutkimusmatkailijan tai kuninkaan mukaan.
Ei.
Joku keksi nimen.
Kirjailija.
Hän keksi sen omasta päästään 1500-luvulla Espanjassa.
Hän kuvitteli paikan, jossa oli loputtomasti kultaa, -
helmiä ja kauniita, hurjia naisia -
kultaisissa haarniskoissaan villipedoilla ratsastamassa.
Hän kutsui paikkaa Kaliforniaksi.
Se on totta.
Kirja oli aikoinaan myyntimenestys.
Charlie kertoi sen minulle.
Hän sanoi, että voisin tutkia tarkemmin, ellen uskoisi häntä.
Mutta se oli tarpeetonta.
- Anteeksi? - Kaunis paikka.
Tämähän on Kalifornia?
Niin on.
Tervetuloa.